![](/sites/all/themes/tiun/img/subd_ndar_herb.png)
При обороні Попасної росіяни втрачали по 40-50 одиниць техніки на добу
![](https://ndar.loga.gov.ua/sites/default/files/styles/360x260/public/news/20_89.jpg?itok=UyC00KN_)
Понад два місяці військовослужбовці 24-ї ОМБр імені короля Данила тримали оборону Попасної.
За словами артилериста Володимира, це був найскладніший напрямок, на якому йому довелося воювати за майже півроку повномасштабної війни.
На штурм міста росіяни кидали величезну кількість сил – морську піхоту, підрозділи силових структур, ПВК.
Крім того, на Попасну були спрямовані потужні колони техніки. Тактика ворога не змінилася з часів Другої світової війни – він у буквальному сенсі тиснув кількістю, просувався вперед по тілах своїх загиблих, не зупиняючись.
«Засилають, наприклад, 500 бійців, ми їх б’ємо, слідом за ними одразу йдуть ще 500, – згадує Володимир. – Ми, відповідно, стримували їхню навалу, не давали зайти до міста. Завданням артилерії була підтримка дій піхоти».
Українські бійці відбивали колони, перешкоджали підвозу забезпечення для підрозділів ворога та їхньому просуванню по місту.
Кількість знищеної російської техніки не було часу рахувати – наші хлопці вражали по 40-50 цілей на день: танки, БМП, БТР, легкові машини.
Королівські піхотинці робили подекуди неможливе, щоб український прапор якомога довше майорів над Попасною. Втримували шалений натиск надзусиллями людей.
Вони витягували машини з-під обстрілів, ремонтували їх фактично під вибухами. Знов і знов йшли у бій попри переважаючі сили противника.
Але зрештою ворог знайшов вразливе місце і прорвав оборону – довелося відходити на більш вигідні рубежі.
«Не буду приховувати, гірко було залишати місто. Але ми розуміли, що потрібно зберегти піхоту, щоб згодом піти у контрнаступ і звільнити від російської окупації наші міста й села. І ми це зробимо обов’язково», – упевнений Володимир.